poezii v3 |
Agonia - Ateliere Artistice | Reguli | Mission | Contact | Înscrie-te | ||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
||
![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |||||
Articol Comunităţi Concurs Eseu Multimedia Personale Poezie Presa Proză Citate Scenariu Special Tehnica Literara | ||||||
![]() |
|
|||||
![]() |
agonia ![]()
■ ăștia care nu au murit, bătrâne nichita, îmbătrânim la fiecare aniversare a ta ![]()
Romanian Spell-Checker ![]() Contact |
- - -
- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 2007-03-20 | |
aș spune că eram o arhitectură sonoră
instrumente bizare și dezacorduri în mintea dominată de îndoieli până când seara s-a retras în aerul dintre noi și sângele a inundat scena cu dezamăgire nu de iertare mă împiedic nici de mobilierul masiv din cordul tău mut mă sprijin de pereții livizi îi privesc neafectată cum face oricine atunci când trece prin camere alunecoase restul corpului oricum e inutil ca o stradă din cartierul interzis așa se lasă totul în urmă o carcasă metalică în care așezăm tacticos despărțiri de lux și ceva remușcări mândri că suntem raționali și în vintre ne desfătăm inconștienți în tumultul cărnii singura certitudine palpabilă ies din decor o zi am nevoie de aerul meu respirabil de ce aș fi eu excepția de ce aș fi vertebra care îți lipsește dacă nu știi să ridici sentimentele dincolo de cutia de oase în care gândești totul până la refuz? *sunday, 18th of march, 23.30h
|
||||||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|||
![]() | |||||||||
![]() |
Casa Literaturii, poeziei şi culturii. Scrie şi savurează articole, eseuri, proză, poezie clasică şi concursuri. | ![]() | |||||||
![]() |
Reproducerea oricăror materiale din site fără permisiunea noastră este strict interzisă.
Copyright 1999-2003. Agonia.Net
E-mail | Politică de publicare şi confidenţialitate