poezii v3 |
Agonia - Ateliere Artistice | Reguli | Mission | Contact | Înscrie-te | ||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
||
![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |||||
Articol Comunităţi Concurs Eseu Multimedia Personale Poezie Presa Proză Citate Scenariu Special Tehnica Literara | ||||||
![]() |
|
|||||
![]() |
agonia ![]()
■ Pleoapa ca prezervativ ![]()
Romanian Spell-Checker ![]() Contact |
- - -
- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 2009-10-14 | |
Ai murit și te-am acoperit cu cerul,
să-mi fie sprijin pentru aripi... Potop de grindină, a fost să-mi frângă zborul născută din teama-ți fără margini. Ce nu-nțelegi? Eu sunt doar clown-ul ce își cânta iubirea-n piețe..., un saltimbanc ce ai lovit cu pietre crezând că are mii de fețe. Pe eșafod, zdrobindu-mi aripile și-așa frânte, Din disperarea de a-mi diseca pe viu durerea, ai reușit ca teama să-ți dispară Acoperindu-ți trupul cu veșmânt de doliu... și-nsângeratul suflet, cu lințoliu. Ce nu-nțelegi? Că teama ți-a fost armă?! Te-ai sinucis iubito... și-acum ești moartă. Acum..., ești doar stăpâna visului, ce-noată-n lacrimi sclipind ca stelele, în cerul lumii mele... atâta timp, cât mai există-n noi speranță că-n inerția aripilor căzute fără vlagă se mai ascunde încă, un strop de viață.
|
||||||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|||
![]() | |||||||||
![]() |
Casa Literaturii, poeziei şi culturii. Scrie şi savurează articole, eseuri, proză, poezie clasică şi concursuri. | ![]() | |||||||
![]() |
Reproducerea oricăror materiale din site fără permisiunea noastră este strict interzisă.
Copyright 1999-2003. Agonia.Net
E-mail | Politică de publicare şi confidenţialitate